Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar,
att söka efter nytt liv och nya civilisationer
att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
FJOLÅR
Kaptenens loggbok, stjärndatum 5373,4.
Vi ligger i omloppsbana runt planeten med tidsvortexen.
fokuspunkten för alla galaxens tidslinjer.
Vårt uppdrag är att hjälpa en grupp historiker
med undersökningen av federationshistoria.
De resande återvänder.
Avsluta överblicken.
Vilken resa, Bones.
Orion, vid dess civilisations gryning.
Bara att observera utan att röra nåt
av rädsla för att förändra nån del av historien
Vad är det? Bones?
Vem är han, Jim?
Vad menar du med det? Du känner mr Spock.
Jag gör dessvärre inte det, Jim.
-Kirk till Enterprise. -Enterprise.
-Stråla upp. -Ska ske, sir.
Kapten, jag förväntade mig att du skulle ha en historiker med dig.
-Men en vulcan... -Förklara dig, mr Scott.
-Sir? -Jag vet inte vad som försiggår
men skeppets försteofficer ska behandlas med respekt.
Jag försäkrar kapten om att ingen nånsin behandlat mig annorlunda.
Vem är du?
Jag trodde att du skulle känna Thelin vid det här laget, Jim.
Han har varit din försteofficer i fem år.
Jag börjar förstå att det här inte är nåt spel.
Nej, men om det är verklighet, så vad hände?
Kaptenens loggbok, tillägg.
När vi var i tidsvortexen
verkar nåt ha förändrat vår nutid.
Ingen ombord känner igen mr Spock.
Enda svaret är att det förflutna på nåt sätt har förändrats.
Inget.
Jag hittar inget vi gjorde i vortexen
som kan ha haft inverkan på framtiden.
Men nåt förändrades.
Det verkar som om jag är den enda som påverkats.
Uppdraget, skeppet, besättningen, förutom jag själv, är oförändrade.
Men jag vet vem du är, och ingen annan ombord gör det.
Då vi var i Orions förflutna
påverkades jag inte av tidsförändringen som skedde här.
-Kirk här. -herr.
Vi har kollat upp de Stjärnflotte-akter kommendör Thelin bad om.
Vad har ni hittat?
Ingen vulcan vid namn Spock
finns anställd inom Stjärnflottan.
Har du även kollat upp familjehistorien för vulcanerna?
Ja, sir, jag kan visa det på skärmen.
Sarek av Vulcan.
Ambassadör till 17 federationsplaneter de senaste 30 åren.
-Det stämmer inte. -Jo, i det här fallet.
Jag vill ställa en fråga.
Hur ser Sareks familj ut, hans fru och son?
Amanda, Sareks fru. Född på jorden som Amanda Grayson.
Paret separerade efter sonens död.
Frun dödades i en skyttelolycka på månbasen på väg hem till jorden.
Ambassadör Sarek har inte gift om sig.
Min mamma.
Sonen, vad hette han och hur gammal var han när han dog?
Spock. Sju år gammal.
Om vi inte förändrade nåt medan vi var i tidsvortexen
måste nån annan ha gjort det.
Användes Beskyddaren medan vi var hona?
Ja, men det var inget ovanligt.
Vi skannade senare vulcansk historia.
-Vilken tidsperiod? -Tjugo till trettio vulcan-år tillbaka.
Fanns det nåt om ambassadör Sareks sons död?
Ja.
Pojken dör under mandomsprovet.
Kahs-wan.
Ett uthållighetstest traditionellt för unga män.
-Datumet var... -20:e Tasmeen-dagen.
Hur vet du det?
Det var den dag min kusin räddade mitt liv i öknen
när jag attackerades av ett vilddjur.
Den här kusinen.
-Vad hette han? -Jag kommer inte riktigt ihåg.
Jag var väldigt ung.
Han kallade sig själv för Selek.
Han besökte oss, men jag såg honom aldrig åter.
Såg Selek ut som du gör nu?
Jag tror det, kapten.
Och jag vet vad du tänker.
Det var jag som räddade mig själv den där gången.
Men den här gången var du i Orions förflutna med oss
när historikerna lät tidsvortexen spela upp Vulcans historia.
Du kunde inte vara på två ställen samtidigt, så du dog som pojke.
Beskyddaren!
-Hörde du det? -Jag hör allt.
Är det möjligt för Spock att återvända till Vulcan
och reparera tidslinjen som har brutits
så att allt blir som förut?
Det är möjligt
om ingen annan stor händelse förändras.
Jag minns inte allt.
Det är ett vagt minne från ett barns synvinkel
men detaljerna är oklara.
Du måste minnas, för att du och din mamma ska leva.
Ja. Och jag behöver en vulcansk ökendräkt och boots
och lite moderna gatukläder, runt 8877 vulcan-år.
Väskan bör vara från samma period.
Det fixar vi.
Jag säger åt klädessektionen att förbereda det.
Förändringen i tidslinjen sätter dig i mitt ställe
men jag är inte sårad.
Andorianer är inte kända för sin storsinthet.
Sant. En krigarras har få sympatier...
men en vi har är för familj.
På ditt tidsplan får du och din mamma leva.
Det är värdefullt.
Lev länge och väl in din värld, kommendör Spock.
Och du i din, kommendör Thelin.
Skönt att se att besättningen är effektiv även på detta tidsplan.
Spock.
Jag vill besöka planeten Vulcan, 30 vulcan-år tillbaka i tiden,
månaden Tasmeen.
Platsen, nära staden ShirKahr.
Tiden och platsen är redo att ta emot dig.
Personlig loggbok, stjärndatum 5373, 5. subjektiv tid.
Jag har återvänt till det förflutna i ett försök att återställa framtiden.
Jag är hemma...
...och har nästan glömt dess skönhet.
Jord-gubbe! Barbar! Känslomässige jord-gubbe!
Du är en jordling, Spock.
Du kan aldrig bli en sann vulcan!
Det är inte sant.
-Min pappa... -Din pappa drog skam över Vulcan.
Han gifte sig med en människa.
Du klarar inte ens av ett enkelt hals-slag än, jord-gubbe.
Jag ber om ursäkt, besökare.
Jag beklagar att du fick se den olyckliga känslouppvisningen
från min sons sida.
Hemligheten stannar inom släkten.
Nu talar vi inte mer om det.
Lev länge och väl, Sarek av Vulcan.
Fred och långt liv.
-Är vi släkt? -Jag heter Selek...
En enkel avlägsen släkting till T'Pel och Sasak.
Jag ska till familjetemplet för att hedra våra gudar.
Du har lång väg kvar att resa.
Stannar ni kvar hos oss ett tag, släkting?
Jag är hedrad.
-Är nåt på tok, släkting? -Nej, nej.
Jag tyckte mig bara känna igen dig.
Jag har väl bara nåt släktdrag, antar jag.
Så är det nog.
Kom, då. Låt mig välkomna dig till mitt hem.
Spock.
Att vara vulcan innebär att man följer discipliner och filosofier.
som är svåra och krävande för både kropp och själ.
Ja, pappa.
Du visar jämt dina känslor.
Du har även setts i slagsmål på gatan.
Ja, pappa.
Tiden närmar sig då du måste bestämma
om du ska följa den vulcanska eller den mänskliga filosofin.
Vulcan erbjuder mycket. Varken krig eller brott.
Ordning, logik och kontroll istället för råa känslor och instinkt.
När man en gång har valt finns ingen återvände.
Ja, pappa.
Jag hoppas att du inte stördes av min sons uppförande, Selek.
Nej, lady Amanda.
Alla barn har mycket att lära.
Min unge släkting har en svårare väg att färdas
än andra.
Du verkar förstå honom bättre än min man.
Det är svårt för en far att önska annat än perfektion för sin son.
-Spock kommer att klara sig. -Jag hoppas det.
Jag respekterar Vulcan och alla dess traditioner
men det är ett krävande liv.
Pojken ska gå igenom kahs-wan-prövningen snart, va?
Nästa månad.
Men imorgon är den 20:e dagen i Tasmeen.
Ja. Är nåt på tok?
Jag verkar ha tappat tidsuppfattningen.
Snart ska du gå igenom ditt mandomsprov i öknen.
Att överleva i tio dagar utan mat, vatten eller vapen
på Vulcan's Forge kommer att vara mer krävande
än något hittills har varit.
Att misslyckas en gång är ingen skam för andra.
Om du misslyckas...
...kommer vissa att kalla dig för feg under resten av ditt liv.
Jag förväntar mig inte att du misslyckas
-Men tänk om jag gör det. -Det behöver vi inte tala om.
Du gör mig inte besviken.
Inte om ditt hjärta och sinne brinner för Vulcan.
I-Chaya, tänk om jag inte är en sann vulcan som de säger.
Personlig loggbok, stjärndatum 5373,9. subjektiv tid.
Tidslinjen verkar ha förändrats igen.
Men jag tror inte att jag har gjort nåt för att störa den.
Mitt minne är ganska klart vad gäller datumet min släkting räddade mitt liv...
Och det är imorgon.
Khas-wan-prövningen är en gammal rit från krigardagarna.
När vulcaner anammade logiken
menade de att de måste behålla testerna på mod och styrka
så att inte den rena logiken skulle göra dem svaga och hjälplösa.
Nej, I-Chaya, det här är mitt eget test.
Jag måste göra det ensam. Stanna.
Självklart
Det borde jag ha kommit ihåg. Det var inte den riktiga kahs-wan-prövningen.
I-Chaya, gå hem. Du är för gammal och fet för det här.
Det är så du alltid charmar mamma,
men det biter inte på mig.
Gå hem, I-Chaya.
Personlig loggbok.
Pojken Spock borde röra sig mot Llangon-bergen.
Han... Jag hade mycket att bevisa för mig själv.
Den personliga prövning jag gav mig ut på
skulle avgöra vilken väg mitt liv skulle ta.
Sarek, vår son och besökaren är borta.
Det är nåt konstigt med den här släktingen Selek.
Du tror väl inte att han skulle skada Spock?
Jag vet inte, Amanda.
Jag underrättar myndigheterna och ber dem börja leta.
I-Chaya, duktig pojke.
Jag tycker att vi tar oss härifrån innan le-matyan återfår medvetandet.
Tack för att du hjälpte mig och I-Chaya.
Det var min plikt, Spock.
Mamma säger att man alltid ska tacka.
Lady Amanda är känd för sin vänlighet.
Tror du att jag nånsin kan göra det där hals-slaget lika bra som du?
Det är jag säker på. Kom nu.
-Du följde efter mig. Varför det? -Jag misstänkte att du skulle gå.
Du oroar dig över khas-wan-prövningen.
Jag var tvungen att se om jag klarade av det.
En personlig prövning. Jag får inte misslyckas.
-Är det din pappas önskan? -Ja, och min mammas.
De... De förvirrar mig.
Pappa vill att jag gör saker på hans sätt, och mamma håller med.
-Men sen säger hon... -Hon är en människokvinna.
med starka känslor och ömhet.
Hon förnärmar dig med de dragen
och du är rädd när du ser dem i dig själv.
Hur kunde du veta det?
Det finns lite människoblod i min släkt.
Det är inte dödligt.
Det du ännu inte förstår, Spock,
är att vulcaner inte saknar känslor.
Det är bara det att våra är kontrollerade.
Logiken erbjuder ett lugn som människor sällan upplever fullt ut.
Vi har känslor, men vi handskas med dem
och låter dem inte kontrollera oss.
I-Chaya!
Le-matyan rev honom med sina giftklor under striden.
-Är han döende? -Ja.
Personliga loggboken.
Nåt oväntat har än en gång skett.
Sehlaten, l-Chaya
revs av giftklorna på den le-matya han stred mot.
Han är döende, om vi inte kan hitta en läkare, fort.
Vi kan inte ta honom till stan till en läkare.
Han är för stor för att flyttas.
-Vad ska vi göra? -Du är en vulcan.
-Vad är det mest logiska? -Jag kan ta hit en läkare.
Resan genom öknen är lång. Där finns många faror. Jag går.
Nej. Det är min plikt.
Ingen annan kan göra det åt mig.
Stannar du med honom?
Det här hände inte förut.
Mitt livsval gjordes utan att ditt liv behövde offras, gamle vän.
Jag vet att det gör ont. Jag kan hjälpa till lite. Sov nu.
Det är sent. Jag antar att ärendet är brådskande.
Väldigt brådskande, läkare.
Min sehlat slogs mot en le-matya på Llangon-kullarna.
Han fick ett litet sår men giftet från klorna verkar på honom nu.
Snälla, du måste följa med. Han behöver din läkarhjälp.
Du är Spock, Sareks son, inte sant?
-Ja, läkare. -Jag har hört talas om dig.
Jag har hört att du har en fallenhet för vad människor kallar
"practical jokes."
Det var en gång, för två år sen.
Jag skulle inte be dig komma om inte ett liv vore i fara.
Har du nånsin hört att Sareks son är en lögnare?
Nej. Det har aldrig sagts.
Då, så.
Vänta här, så hämtar jag mina mediciner.
Skynda dig, snälla.
Det dröjer inte länge nu, gamle vän.
Du tog dig igenom öknen väldigt fort
Du gör inte Sarek besviken i din kahs-wan-prövning.
Jag ville bara hjälpa I-Chaya.
Han var min pappas innan han var min.
Att förlora honom...
En vulcan skulle ta en sån förlust utan tårar.
Hur då?
Genom att förstå att varje liv slutar när tiden så kräver det.
Ett förlorat liv ska sörjas, men bara om livet var bortslösat.
-Det var inte I-Chayas. -Spock.
-Ja, sir? -Det har gått för långt.
Inget botemedel räddar hans liv.
Finns det inget du kan göra?
Jag kan förlänga hans liv, men han kommer att lida.
Eller så befriar jag honom från livet.
Du får göra ett val. Han är ditt husdjur.
Befria honom.
Det är passande att han dör i frid och med värdighet.
Jag beklagar att jag besvärade dig, men det var nödvändigt.
Jag antar att du kan förklara vad som var nödvändigt.
Det var ett beslut jag var tvungen att ta. Jag var tvungen att välja väg i livet.
Jag valde vulcan-livet.
Det låter bra.
Du har uppfört dig hedervärt.
Vi ser till att I-Chaya tas hem från bergen.
Tack, pappa.
Ursäkta mig nu,
jag har ett par saker att klara ut med skolkamraterna.
Saker?
En demonstration av det vulcanska hals-slaget.
Vår släkting lärde mig det.
Även jag måste ta farväl.
Er gästfrihet har varit oerhörd, men jag måste resa vidare.
Du har räddat min sons liv, Selek.
Det kan jag aldrig återgälda dig för.
Försök att förstå din son, Sarek av Vulcan.
Det blir en återgäldning god nog för mig.
En underlig önskan, men jag ska försöka.
Mitt hem är ditt, om du har vägarna förbi igen.
Jag tror inte att jag har det.
-Frid och långt liv. -Lev länge och väl, släkting.
Den resande återvänder.
De andra är i skeppet. Vad hände?
En liten sak förändrades den här gången.
-Ett husdjur dog. -Ett husdjur?
Det betyder inte mycket genom tidens gång.
För vissa kan det göra det.
Enterprise, det här är kaptenen. Två att stråla upp.
Två att stråla upp. uppfattat, sir.
Ser man på.
Så ni två kom äntligen tillbaka från er semester.
Medan ni har sprungit runt på Orion
har jag kört den årliga hälsokontrollen.
Ni är de sista.
Välkommen ombord, mr Spock.
Nog med småpratet.
Jag har mina medicinska skannrar inställda på en vulcan.
Jag måste omkalibrera varje gång jag kollar din hälsa, Spock.
Dr McCoy, du vet inte vilken tur du har. Vore tiderna annorlunda
skulle du ha behövt omkalibrera för en andorian.
Vad menar du med det?
Skulle det vara ett skämt, Spock
måste jag påminna dig om att vulcaner inte skämtar.
Tiderna förändras, doktorn.
Tiderna förändras.